Kirurger är detaljorienterade.
Vi gillar statistik, listor och operationsrutiner.
Våra patienter överlever för att vi gillar att arbeta stegvis.
Men fastän vi älskar att alltid lita på nummer och planer,
så vet vi att flera stora medicinska upptäckter
kom sig av något oväntat.
-Karev, behöver du skjuts...? -Herregud!
Vad gör du? Ut!
-Varför är du naken? -Jag borde gå.
Snälla, var inte arg. Derek skulle vara Alex.
Alex gick för tio minuter sedan.
-Sedan när är ni två fortfarande...? -Sedan du såg oss första gången.
Lexie, vi pratar om Alex.
Känslomässigt sett är han som jag var för tre år sedan.
Du får inte ha känslor för honom. Förstår du det?
Så klart. Det är bara sex. lnga känslor.
Ja visst, du är ju en typisk ''inga känslor''-tjej.
-Ditt hjärta bor i din vagina. -Det gör det inte. Jag lovar...
-lnte den här gången. -Okej.
Visst.
Mitt hjärta bor inte i min... vagina!
Mögel, penicillin.
Giftig bark, en kur för malaria.
Ett litet blått piller mot högt blodtryck,
-och impotensen är botad. -Vad händer här?
-Herregud! -Hallå där!
Varför är det här min morgon?
Jag lade patienten i Trendelenburgläge,
Teddy ryckte ut artärkanylen,
kopplade artärkatetern till venkatetern och sedan
gjorde hon retrograd cerebral perfusion.
Hon var otrolig. Jag med. Hela operationssalen var otrolig.
Vad?
lngenting.
Så... Ni är vänner nu.
Ja. Du vet...
...du kan också vara hennes vän. Jag bad dig aldrig att avstå.
Det bestämde du själv.
Var hennes vän.
Det är svårt att acceptera att det inte bara är arbete...
-Tack. -...eller detaljseende
som kan ge oss svaren vi söker.
Dr. Hunt! Jag sökte dig precis.
Ett trauma är på väg. Här kommer det.
En 41 -årig våghals på motorcykel med sluten skallskada,
penetrerande skada i nacken och krosskador.
-Vad gjorde han? -Han körde utan hjälm.
Det finns hjärnaktivitet, men den är svag.
Ibland måste vi bara slappna av och vänta på det tursamma och oväntade.
-Herregud! -Det där hjälper inte.
-Jag är här idag. Han är min. -Jag rörde honom först.
Gary, rättsavdelningen. Jag vill ha ett uttalande om fallet.
-Bestäm själva. -Du har inte ens sjukhuskläder.
-Jäklar! Det är inte över. -Ha det så kul med rättsliga Gary.
Okej.
Ett, två, tre.
Teddy, jag har en återbesökspatient på onkologen,
och jag vet att du är upptagen med operationer... och att stirra på Hunt.
-Vad? -Jag har försökt strunta i det,
men ända sen julen med gitarren och stulna blickar...
Jag märkte det och jag kan inte låtsas som ingenting.
Jag, typ...
Jag gillar att fixa saker. Människor.
-Nej, dr. Hunt och jag... -Sluta.
För då ljuger du, och det är inte bra.
Du stirrar och du är ledsen
och du behöver nog vänner som inte är Owen.
Det är där jag kliver in och fixar. Du ska bli vän med mig.
-Ska jag? -Ja. Jag är en jättebra vän.
l kväll går du ut med Callie och mig. En tjejkväll.
Bailey kanske också kommer.
-Tacka ja till tjejkvällen. -Ja till tjejkvällen.
-Hurra! -Ja, hurra.
Problemet är löst. Min patient, Elliot Meyer?
-Han behöver en lungtransplantation. -Hallå!
Jag gör gärna en lungtransplantation.
Nej, du låg med min tjej, och när jag ser dig
-vill jag slå ner dig med en tegelsten. -Det var flera år sedan.
Kanske det. Men avundsjukan är ett monster,
och fråga mina barnpatienter - man resonerar inte med monster.
Spring vidare innan jag hittar en tegelsten.
Som min nya vän, döm mig inte.
Så, min patient...
Jag fattar, du är ledsen för att lilla Sloan är borta.
Men att ha sex med säljare får dig inte att må bättre.
Jo, det gör det.
Du har inte sex med säljare på mitt sjukhus. Uppfattat?
Du var mycket roligare när du inte var chef.
Ut med dig.
Dr. Webber, välkommen tillbaka.
-Tack, dr. Sloan. -Richard, hur känns första dagen?
Bra, hittills.
-Jag ska lämna det här. -Ja, ursäkta.
Drogtesterna ingår i rehabiliteringsprogrammet.
-Testa det anonymt. -Naturligtvis.
Be mig om vad som helst idag. Jag menar det.
En dag med låg stress, vi börjar med det.
Rutinoperationer, ett lätt schema, hemma vid fem.
Överenskommet.
Ja, jag sa det. Hon halkade.
Den skyldige är du som håller mig borta från operationen.
Ring min chaufför och säg att vi kan hinna med planet
-om han kommer nu. -Du svimmade på en restaurang
och du har buksmärtor. Du flyger ingenstans.
Smärtan är borta. Det kan vänta tills jag kommer hem.
-Låt mig gå. -Vi är klara, eller hur?
Sir, du måste flytta till sjuksängen.
-Jag tar det. Du är inte ens ombytt. -Var lugn nu,
-så att jag kan undersöka dig. -Be henne sticka, Jackie.
-Jackie? -Strunt samma...
Jag har sökt Bailey. Han har inte hjärtproblem,
-så du kan lägga av, Yang. -Det blir vi två om.
Sir, jag är kirurg. En duktig kirurg.
Det är min sonson också, så bort med tassarna.
-Han är din farfar? -Jag tar hand om det här
-tills Bailey kommer. -Nej, du får inte
behandla familjen. Han har epigastrisk smärta och spasmer.
-Det kan vara akut kolangit. -Verkligen?
Med bara ett av symptomen från Charcots triad?
-Är du läkare? -Och uppenbarligen bättre än vad du är.
Dr. Harper Avery. Och ditt namn, doktorn?
-Harper Avery? -Nej, det är mitt namn.
-Som i Harper Avery-priset? -Bingo.
Hämta en ny kirurg, Jackie. En med puls.
Är du Harper Averys sonson?
Jag feldiagnostiserade Harper Avery. lnför Harper Avery!
Nu vinner jag aldrig Harper Avery-priset.
Han kan dö innan dess. Han kan dö i dag.
Får jag bara operera min MC-kille, så blir allt bra.
Är det sant att Harper Avery är här?
Derek såg henne naken i morse i Alex säng.
Meredith! Herregud!
Jag muntrar upp henne. Hon har en dålig dag. Var lite bussig.
Du får inte ha känslor för Karev.
-Han är som Meredith för tre år sedan. -Så sa jag med!
-Jag har inga känslor för Alex. -Jo. Du har hjärtat i vaginan.
-Det sa jag med! -Ni är monster, båda två.
Yang, du träffade Harper Avery?
Visste du att söta killens farfar var Gud?
Nej. Men det är rätt häftigt.
Det är inte häftigt. Han är en bortskämd, inkompetent småunge
-som har enormt bra arvsanlag. -Det är inte Jacksons fel
-att han är släkt med Harper Avery. -Visst, Ellis Greys dotter.
-Hur ser jag ut? Chefaktig? -Är du nervös?
Han är en av landets mäktigaste kirurger.
Han råkar bara ha ett pris uppkallat efter sig.
Visst, Ellis Greys dotter. Du vill också träffa honom.
Absolut.
Hej. Vad händer?
Han var på väg till operationssalen och började förblöda.
Kan du hjälpa till, Yang?
Stora killen behöver hjälp. lnga problem.
Se och lär. Sårklämma.
-Det är därför du inte får köra! -Jag skulle hämta medicin!
-Affären var stängd! -Kan ni sluta skrika?
Faktiskt inte. Mamma är nästan helt döv,
men hon vägrar acceptera det, och hon vill inte lära sig teckenspråk
eller ha hörapparat. Därför skriker vi.
-Prata inte med henne! Prata med mig! -Jag berättar vad som hände!
Hon stal min bil. lgen.
Ömhet över okbenets utskott och blåmärken
-vid vänstra tinningen. -Huvud- och ansikts-CT.
Jag söker Sloan och Shepherd. Knäsenan är skadad
och måste opereras. Hon blir sängliggande ett tag.
Mer betjäning, alltså?
-Underbart. -Jag såg det där, Kathy!
Du ska till röntgen! Det är allt!
Var tyst nu och låt den snälla läkaren göra sitt jobb.
Varför tar det så lång tid?
Är det jag, eller är de där två otroligt irriterande?
Jag ber om ursäkt, dr. Avery. Du får ett eget rum
-så snart som möjligt. -Det sa du förut.
Är du den Shepherd som gjorde en klinisk studie om gliom?
-Ja, sir. -Kallade du på en neurokirurg
-för lite buksmärtor? -Nej, jag...
Dr. Shepherd är vår kirurgchef, sir.
Jag behöver ingen kryssningsledare, utan en erfaren kirurg.
Sök dr. Grey.
Jag är dr. Grey.
Antingen har ni världens bästa plastikkirurg här,
-eller så är du inte Ellis Grey. -Hon var min mor. Hon har gått bort.
Jag visste inte det. Jag beklagar.
Vem mer? Jobbar Richard Webber kvar?
Ja...
Men han är tyvärr inte tillgänglig i dag.
Flusha Ativan! Percy, lägg honom på sidan.
-Akta nacken, Cristina. -Herregud!
-Vad gör de med honom? -Okej!
-Trycker... -Jag söker dr. Webber.
Som ni ser har buken utvidgats
här och här, vilket tyder på en obstruktion.
Det var tur att unga dr. Avery tog in dig på en gång.
Dr. Bailey kan operera nu meddetsamma.
Var det en elev, Webber?
En styrelsemedlems fru?
-Vad? -lngen ger upp
jobbet som kirurgchef.
Och de sparkar dig bara för något riktigt dåligt.
-Vem låg du med? -Farfar!
-Förlåt, dr. Webber. -Det var ett skämt. Han fattar inte.
Så, Webber?
Dr. Webber ville fokusera på sin forskning.
Forskningsursäkten, jaha. l vilket fall
har du tid att operera mig.
Dr. Bailey är mer än kapabel att utföra operationen.
Jag vill ha Webber.
-lnget illa ment. -lngen fara.
Och jag vill se på.
-Vad? -Jag vill vara vaken under operationen.
Och se på.
Så mycket för en dag med låg stress.
Ett år efter att mr Myers gick i remission
diagnostiserades han med lungfibros,
vilket var en bieffekt av den strålning
-han fick under cancerbehandlingen. -Det är inget nytt.
Du sa att de kunde hjälpa.
De har inte jobbat med fallet förr. Det är viktigt att de vet allt.
Kan ni inte göra det på er egen tid?
Jill. Förlåt. Min syster brukar vänta ett par minuter
-innan hon blir en total bitch. -Okej.
Det här vet jag.
Det blir väldigt svårt att hitta ett par nya lungor.
Det är ont om donerade lungor.
85 procent kastas bort eftersom de blir för inflammerade
när donatorn blir hjärndöd. Och cancern kan återvända
eftersom du måste ta immunosuppressiva läkemedel,
så du är en högriskskandidat.
Det finns många andra på listan med lägre risk.
Elliot överlevde leukemi och lymfom.
lngen gör det, men han gjorde det. Han förtjänar ett par lungor.
Det är transplantationsstyrelsen som bestämmer.
Jag är ledsen.
Har du undersökt forskningen de gör med ex vivo-transplantat?
-Ex vivo? -Då tar man
skadade donerade lungor och reparerar dem via bypass.
-Ska vi göra det? -Låt mig gissa.
Du vill assistera mig så att du kan gottgöra ditt missöde
-inför Harper Avery? -Hur hörde du om det?
-Du retades med mig. -Okej.
Ja, jag gjorde bort mig inför Harper Avery,
och min våghals dog innan vi hann operera,
så jag är tillgänglig för ditt ex vivo-lungfall.
Jag har inget ex vivo-fall. Det har bara gjorts i Schweiz och Canada,
på patienter i mycket bättre tillstånd än vår patient.
Ja, men att göra en så häftig operation
medan Harper Avery är här... Han skulle höra talas om det
och gilla det. Och han är en gud som ger folk pris.
-Jag bryr mig inte om priser. -Bara de som aldrig vinner säger så.
-Kan det här bli ett ex vivo-lungfall? -Jag har inga känslor för Alex.
Jag bryr mig inte.
Då var det kört.
-Han håller talet. -Vilket tal?
Om de medicinska undren.
Om hur vi, som kirurger, ska tänja på gränserna
-och göra det ingen gjort förut. -Det låter motiverande.
Det är larvigt.
Hör man det ofta nog vid farföräldrarnas middagsbord,
då måste man bli kirurg när man blir stor.
Hade ni middagsbord? Tänk att världsberömda kirurger har det.
Jag känner mig lurad.
Ja, eftersom du inte har hört talet än.
Att vara vaken under min operation? Att få en sådan möjlighet?
Att få vara elev igen, få ett nytt perspektiv.
Det är just därför vi blev läkare.
Ögonblicken som utmanar och skrämmer oss
så att vi når vår potential...
Nu slutar vi prata. Nu går vi till operationssalen och undervisar eleverna
och undervisar oss själva...
...om vad som menas med att vara bäst.
Tyvärr kan jag inte gå med på en operation i vaket tillstånd.
Vi klarar det.
-Derek, vi klarar det. -Det är vad jag vill höra.
Så handlar en chef. Shepherd, se och lär.
-Dr. Webber? -Derek.
-Jag vet vad du tänker säga... -Nej.
Som den person på sjukhuset som ska se efter dig
kan jag inte stötta ditt beslut.
Jag ber om ursäkt... chefen.
-Vill du verkligen göra det? -Ja.
Då är det på ditt ansvar.
Tack för din hjälp med projektet.
-Samma tid i morgon? -Ja.
Låt mig gissa. lnget från lilla Sloan.
Nej, men det är okej. Jag har gått vidare.
Att ta sig ur sängen och inte gå i gympabyxor
hela dagen är ett framsteg. Att ha sex med sköterskorna? lnte direkt.
Jag skulle inte behöva det om du släppte till.
Jag är i ett kärleksfullt förhållande.
-Jag försökte med det. Funkade inte. -Ja, ja.
Kom och titta på min patients ansikts-CT. Kom igen!
Försvinn härifrån, Karev!
-Vad? -Försvinn! Nu!
-Vad var det? -Jag gillar inte honom.
Han låg med Lexie en gång, Mark. Ni hade gjort slut.
Han är faktiskt... Strunt samma.
Man har inte sex med en annans tjej. Det har jag lärt mig.
-Bra sagt. -Köp inte det.
Han klarar inte av att ha människokänslor.
Fråga hur många sköterskor han haft sex med. ldag.
-Sex med sköterskor? -lnga säljare, sa du.
Jag är vuxen! Jag får ha sex med vem jag vill!
-lnte på mitt sjukhus. -Tänker du avskeda mig?
-Kanske det. -Nu räcker det.
-Mrs Nelsons CT är klar. -lnga blödningar, inga frakturer.
-Hon är okej. -Hon är döv.
-Ja, hur vet du det? -Hon har otoskleros,
ökad bentillväxt i mellanörat. Tar jag bort benet
-kan hon höra igen. -Kan du återställa hörseln?
-Ja. -Hon har varit döv i flera år.
-Hon måste inte vara det. -Om du tar bort benet?
Vad sa jag precis? Hon måste inte vara döv längre.
Jag kan fixa det, så bra är jag. Vill du fortfarande sparka mig?
lnte illa för en buk, eller hur, Webber?
Nej, sir. Jag hade gissat på
att den tillhörde en 50-åring.
-Sugning, dr. Grey. -Dr. Grey?
Jag har en fråga.
-Den är personlig. -Ja, sir?
Om din mamma jobbade här,
skulle du då ha studerat på ett annat,
mindre bra sjukhus för att undvika
fördelarna med hennes arv?
Jag väntar, dr. Grey.
Dr. Webber, vad är din åsikt om att använda avbildning med färg
för att bedöma tarmarnas tillstånd?
Det lär förbättra den kliniska bedömningen. Jag vet inte.
Jag fattar inte. Varför assisterar han
vid sin egen farfars vakna operation?
Av samma skäl som att Harper Avery ville att Meredith Grey
-skulle vara ST-läkare. -Nepotism suger.
Vill du gå och äta?
Nej, jag är faktiskt mätt.
Du verkade inte så mätt i går kväll.
Jag sa nej! Jag är inte hungrig. Alls.
-Gå och ät själv. -Ursäkta mig. Förlåt.
-Hallå! Sätt dig ner, bigfoot. -Så nu är det bigfoot?
Du vet väl vad de säger om killar med stora fötter?
Borde inte du lära dig att bli kirurg någonstans
-efter att du lät min våghals dö? -Min våghals? Han dog inte.
Jag hjälpte till att bevara hans hjärtfunktioner.
Nu är han donator.
-Blodtrycksfall! -Det är nog en blödning. Sugning.
-Kollade du övre tarmkäxartären? -Ja.
-Håll dig lugn, dr. Avery. -Jag blir lugn
när du hittar den.
Vad händer, Kathy?
Menar ni allvar?
Hon behövde bara komma till en läkare?
Det spelar ingen roll längre. Dr. Sloan kan operera
efter att jag opererat knäet.
Olyckan kan ha varit det bästa som hänt dig.
-Vad är det som händer? -Vem är du?
Du är en sorts mirakelgörare.
Tack så mycket.
Vad i helvete pågår?
-Mamma, dr. Sloan kan ge dig... -Våga inte ha sex med den kvinnan.
-Vad? -lnte?
Nej.
Dr. Sloan, berätta för henne.
Mrs Nelson, jag är dr. Sloan.
Jag har goda nyheter.
-Borde vi inte söva honom? -Söv mig inte.
Häng en enhet plasma till. Ni kanske... borde...
-80 genom 50. -Där är den. Jag har den.
Jag har den.
Okej.
Hur mår du, dr. Avery?
Okej.
-Pulsen stabiliseras. -Bara ett litet tag till.
-Okej. Silkessutur, Bokie. -Silke?
Nej, använd krom.
-Bli inte lat nu. -Han mår fint.
Okej. Då tar vi krom, Bokie.
Du sökte mig?
Ska du göra en ex vivo-lungreparation?
-Min våghals matchar. -Stal du hans lungor?
Nej, det var inte stöld.
Transplantationsavdelningen tänkte kasta dem,
så jag skickade dem till forskningsavdelningen.
Vill Lexipedia vara en tuff brud och hjälpa till?
-Herregud! Ja! -Okej...
Jag ventilerade lungorna med koldioxid och kväve...
Hej.
-Hörde du om Harper...? -Din MC...
-Du först. -Nej, förlåt.
Jag tänkte säga att det är häftigt att Harper Avery är här.
Ja, det är det.
-Och motorcykelkillen? -Han dog.
-Men han är donator. -Vad bra.
Du borde komma över på middag någon gång.
Cristina lagar inte mat, men jag gör god lasagne.
-Visst. -Vill du det?
-Ja, det låter kul. -Okej.
-Jag måste gå. -Okej.
-Vi hörs sen. -Okej, jag vet att du älskar Yang.
Du blir alldeles till dig av hennes magiska hjärtkunskaper.
Men lungorna du transplanterar tillhörde min patient,
och det är viktigt att hans död är meningsfull...
Förlåt. Vilka lungor?
Du gick bakom ryggen på mig, använde mitt namn!
Ja, men vi följde reglerna, sa inget till patienten.
-Du stal lungor! -De skulle kasta dem.
-Det var återvinning. -Toppen!
Då ska jag inte oroa mig för att det kostat flera tusen
och att ingen här ens har försökt sig på ingreppet förut?
Herregud.
Det handlar om Harper Avery, eller hur?
-Var det därför? -Varför är det så illa?
Poängen är att vi... Du kommer att klara operationen.
Tack.
Vem behöver Harper Avery när Cristina Yang gett sitt godkännande?
-Det var inte det jag menade. -All din ambition
och ditt desperata behov av att vinna priser
-innebär att du felprioriterar. -Hallå där.
-Priser får oss att bli bättre. -Nej, vi blir monster!
-Hör ni... -Status quo...
-Det är värre! -Hör ni!
Lungorna, titta! De lever.
En transplantation med reparerade lungor har aldrig gjorts i Amerika.
Riskerna är enorma och med den mängd strålning du genomgått
kan vi inte veta hur skör din vävnad är,
eller om du ens klarar en transplantation.
Vänta nu... Men du rekommenderar det?
Nej, de vill ge oss ett par begagnade lungor.
-Ett par som ingen annan vill ha. -De är bra lungor.
Vi har reparerat dem,
-och de är nästan lika bra... -Nej, vi väntar.
Vi väntar tills du får de lungor du förtjänar.
Du är så van vid att slåss att du inte inser det.
Det är nu eller aldrig.
Jag är sjuk, trött och redo.
Vad som än händer är allt ordnat.
Det är inte ordnat. Våga inte säga så.
Dr. Robbins? Är det här min bästa chans?
Jag är inte kirurgen här, Elliot. Dr. Altman får svara på det.
Det är din enda chans.
Okej. Gör det.
Ge mig de begagnade.
Dr. Sloan, bra tajming. Dr. Karev och jag är klara.
-Vad glor du på? -lngenting.
-Ut ur min operationssal, Karev! -Mark, du går över gränsen.
Det är okej, jag går.
Han har ögon som en seriemördare. Jag är ändå nästan klar.
-Säkert? -Ja.
-Nu räcker det! -Det är kul. Såg du hans ansikte?
Det är sorgligt och patetiskt. Och du har ett val.
Att Sloan och barnet lämnade dig kan bli det värsta eller det bästa
som hände. Du kan växa upp, träffa en kvinna och skaffa barn,
eller så kan du bli en skitstövel som utnyttjar ST-läkare
och ligger med allt på två ben.
Bara välj.
Förbind örat, tack.
lnte en chans...
Kom igen, fem minuter med din farfar.
Visst, eftersom vi två är så bra vänner.
-Det skulle göra saken bättre. -Lägg av, Karev.
-Vännen här, det är jag. -Du får inte heller träffa honom.
-Vad hände med ''Mercy West för alltid''? -Så var det aldrig.
Gå nu.
Jag hatar det.
Jag hatar när folk vet att vi är släkt.
Sättet jag blir behandlad på, sättet de håller ögonen på mig.
Jag vet att namnet har hjälpt, men han är inte lätt.
Han är lysande, men han är inte lätt att vara släkt med.
Det är han. Nödanrop.
Vad är det? Du sökte mig.
Är du okej?
Vi hann aldrig prata klart i morse.
-Prata? Skämtar du? -Du tog med dr. Grey.
Det var bra. Svara mig nu, dr. Grey.
Om en plats reserverats åt dig
för att studera på landets bästa sjukhus, skulle du tacka nej?
-En plats? -Han har hållit en plats för mig
på Mass Gen ända sedan jag tog examen.
Han kom hit för att övertyga mig om att tacka ja. lgen.
-Det är en otrolig möjlighet. -Som jag inte vill ha!
Jag vill inte jobba för dig. Jag vill inte ha din hjälp.
-Det räcker... -Nej!
Jag bestämmer när det räcker!
Du tycker att jag är arrogant och kontrollerande.
Det har du gjort klart. Och det kanske jag är.
Men jag är också din farfar,
och i dag förstår jag att min tid är inne.
-Jag... kan inte lämna... -Farfar?
Kammartakykardi!
lngen puls! Hit med en akutvagn!
Enligt CT:n har vi komplikationer.
Dr. Webber kan operera på en gång.
Okej... Men ni får inte söva mig.
Någon begick ett misstag. Det låter jag inte hända igen.
Så blir det inte den här gången. l dag är du på mitt sjukhus.
Du måste följa mina regler.
Det betyder narkos. Din sonson väntar i väntrummet
som andra familjemedlemmar. Vägrar du, då beslutar jag att du inte
är frisk nog att fatta beslut om din egen vård.
Så gör en chef. Se och lär.
-Be Bailey operera. -Richard...
Det kan ha varit mitt misstag, Derek.
Förstår du vad det skulle betyda, ett misstag med den mannen?
Jag vill ta en drink. lnte operera, inte ansvara för en annan mans liv.
Låt Bailey göra det.
Bailey assisterar.
För två månader sedan hade du inte sagt att du ville dricka.
Då hade du bara druckit. Du klarar det här, Richard.
Jag förstår.
Du vande dig vid att vara den enda hon kunde lita på.
Nu måste du plötsligt gå vidare.
Du måste skaffa ett liv som inte handlar om att ta hand om den
du trodde behövde dig. Det är svårt.
Okej... Ja.
Men nej. Jag kommer inte att sakna att ta hand om henne.
Jag slösade bort flera år av mitt liv.
Jag var olycklig. Men nu...
Nu kan jag göra vad som helst.
Eller hur? Jag kan flytta ut.
Jag kan skaffa ett eget ställe.
Jag kan bjuda hem män.
Män som ser ut som du gör.
Jag tog hand om dig, din lilla häxa.
Mamma?
lngen bad dig att flytta in.
Du skiljde dig och hade ingenstans att ta vägen, och därför flyttade du in.
Du behövde inte ta hand om mig. Jag mådde bra, jag var lycklig.
Men jag lät dig göra det, för jag tog hand om dig.
Hörde du vad jag sa?
Mamma, du kan höra!
-Kan jag? -Ja!
Herregud! Ja, det kan jag!
-Säg något! Säg något mer! -Okej!
-Jag flyttar ut, mamma. -Det hörde jag.
Förlåt.
-Jäklar. -Vad är det?
Vävnaden faller isär, klämman håller inte.
Ge mig lite bomullstejp.
Det här är varför jag hatar priser.
De gör oss inte bättre, bara tävlingsinriktade och dumma.
Och varför? Man får ta på sig klänning och äta en äcklig bit fisk
och åka hem med en ful papperspress som står på spiselkransen
i resten av ens trista, sorgsna, ledsamma liv.
-Gör ett interpositionsgraft. -Vad?
-Vill du tillägga något, dr. Yang? -Nej, bara...
Du har redan kommit så här långt, så du kan reparera med ett graft.
-Kanske. -Nej.
Jag kan göra en perikardpatch, använda perikardiet för reparationen.
-Kyla ner honom? -Och stanna hjärtat.
-Hur mycket tid har vi? -Kall ischemi-tid: tre timmar.
Vi hinner med att rädda lungorna om vi skyndar oss.
Yang, hjälp mig. Klämma.
Bra. Då kör vi.
Buken är svullen och hård, anastomosen läcker.
Det var därför han chockade.
Det är de bästa nyheter
-vi kunde ha hoppats på, dr. Webber. -Jag förstår inte.
Hans buk är perforerad. Han läcker tarmvätska.
Dr. Avery var allergisk mot kromsuturen.
Han visste inte det eftersom han har handskar på sig när han opererar.
Du kunde inte heller ha vetat det.
Därför ler jag bakom masken.
Förbered silkessuturen, Bokie.
Okej. Då så.
Vi kopplar från hjärtlungmaskinen, ser om lungorna fungerar.
Jag sätter klämman.
Så där.
Kom igen. Andas.
Andas nu. Andas, för tusan!
l fem timmar har jag försökt komma tillrätta med
att min enda bror är död, men...
Ni säger att det fungerade? Han kommer att klara sig?
-Blir det inga komplikationer... -Så är han okej.
-Vill du se honom? -Ja.
Kom.
Han mår bra. Han var allergisk mot suturen.
Då var det hans fel. Jaha.
Vad häftigt. Varför trycker de inte den historien?
Jag vet. Jag fattar. Den berömda farfadern,
arvet han försöker tvinga på dig. Du bad inte om det.
Jag fattar. Du håller dig på avstånd
och undviker honom, presenterar honom inte för dina vänner...
Jag var likadan med min mamma. Men om hon var här nu,
i ett rum där uppe, då skulle jag vilja ställa allt till rätta.
Och jag skulle vilja lära mig av henne.
Du kan fortfarande göra det.
Gissa vem som räddade en killes liv genom att föreslå ett experimentellt
-och häftigt ingrepp? -Sa du till Sloan att vi är ihop?
-Vad? -Jag gillar dig.
Du är bra i sängen. Men säg inte till ditt ex att vi är ihop
för att göra honom svartsjuk.
Jag sa inget till Mark.
-Jag vill inte göra honom svartsjuk. -Visst.
Jag blir utsparkad från operationer.
För en gångs skull gör jag något för min egen skull.
Det har inget att göra med att jag har känslor för dig.
Eller för Mark. Eller för någon.
Det handlar om att inte känna. Du får mig att inte känna.
Klarar du inte det, klarar du inte att användas för sex,
säg det då, så att jag kan hitta en annan kille som kan.
Jag gillar att inte känna något.
-Du har gått igenom mycket... -Bli inte blödig nu.
Jag menar bara att vi känner likadant. Och jag har 20 minuter över.
Vill du gå iväg och inte känna något?
Ursäkta mig...
Man ska inte ställa in saker med nya vänner. Det vet du väl?
Vi ses om 1 5 minuter.
Hej.
Jag hörde om lungtransplantationen.
-Cristina sa att du var otrolig. -Nej, Cristina var otrolig.
Säger du att jag sa det, då dödar jag dig.
Vill du ta en öl och fira? Jag ska till Joes.
Jag har planer. Tjejkväll.
Jag är lite rädd.
Vi ses i morgon, Hunt.
Hur många planer vi än sammanställer, eller trots att vi tar allt stegvis...
Vi ses i morgon.
...så vet vi aldrig hur dagen slutar.
JOURRUM
Vi vill helst veta vilka problem som kommer att dyka upp.
Karev!
Hon är inte min flickvän.
Vad ni än måste reda ut...
Jag ska sluta. Med skrikandet, med att kasta ut dig.
Hej.
Det är det oväntade som visar sig vara
det mest intressanta som ingår i vår dag.
Och i vårt liv.
Hur går det med din forskning om regenerativ medicin?
Jag slutade med det för ett par år sedan.
Jag hade för mycket att göra.
Den forskningen vann du nästan priset för flera gånger, Webber.
Kanske är det dags att börja igen.
Kanske det.
De vi aldrig trodde skulle ställa upp...
Farfar, jag...
...vill presentera dig för några av mina vänner.
Om du orkar.
Ta in dem.
Okej, skynda på. Kom igen.
Vi träffades i morse, jag vet det.
Men du var inte...
Det var så mycket på gång.
Börja med ditt namn.
-Cristina Yang. Det är en ära, sir. -Trevligt...
-Tack så mycket. -...att träffas, dr. Yang.
-Och resten av er. -Lexie Grey.
Händelserna vi aldrig hade valt själva...
-Det klarar du inte. -Jo.
Jag sa emot en av mina hjältar i dag. Jag klarar allt.
Teddy gjorde en ex vivo-lungreparation i dag. Häftigt, eller hur?
Jag hade nyss sex med min patients dotter.
Efter att ha återställt hennes mammas hörsel. lngen fara, Derek.
Det ska aldrig hända igen.
Oj. Vi suger.
-De skulle precis gå. -Skulle vi?
-Ja. -Just det, ja.
-God kväll, Webber. -God kväll.
Jag fick kissa i en mugg i dag, Derek.
Jag fick kissa i en mugg.
Det var förödmjukande.
Det jag gjorde i dag, att gå med på vakenoperationen...
Jag vet att jag gick över gränsen, men...
Jag behövde känna något som inte var förödmjukelse.
Jag förstår.
l morgon är en ny dag.
Tack.
Plötsligt befinner man sig på ett helt oväntat ställe.
Och det känns bra.
Eller så måste man vänja sig.
Kunde vi inte ha gått och dansat på vår tjejkväll?
-Eller bowlat? -Vi röstade.
Du förlorade. Och det här är kul.
-Enligt vem då? -Baileys ansikte. Titta.
Kom igen, kom igen!
Just det!
Men man vet att man kommer att uppskatta det längre fram.
Jag är kär i Teddy. Jag älskar henne.
Du är som Lexie, med fel känslor för fel folk.
Vad kan jag säga? Mitt hjärta bor i min skalpell.
-De var fuskbollar. -Bailey, du måste bli längre!
-Jag har den. -Släpp!
Man somnar varje kväll och tänker på morgondagen.
-Så där, ja! -Ja!
-Kom igen, Yang! -Nej, det är Teddys tur.
-Man tänker på planer... -Det känns bra att träffa.
-...gör listor... -Som att lägga första snittet.
Ta den. Nu är det bara du, ett slagträ och bollen.
Jag är en tuff brud, Cristina. Jag har hållit i ett slagträ förr.
Visa oss, då.
...och man hoppas att det oväntade som kommer att inträffa...
...blir något tursamt.